(бій барабанів)
"Перед залом суду, куди побігла Аліса, вже збирався натовп".
- Дорогу герцогині! Дорогу герцогині!
- Ах, моя люба!
Ти уявити собі не можеш, як я рада з тобою познайомитися!
- А вона зовсім і не зла. І від чого її Кролик так боїться?
Це вона, наверноe, від здоби добра. Від здоби добрішають.
Ой, здається, я відкрила новий закон.
Від оцту - Кукса, від гірчиці - засмучуються, від цибулі - лукавлять.
Як шкода, що про це ніхто не знає!
Їли б здобу і добрели!
- Ти про щось задумалася, люба? Hе говориш ні слова. Звідси - мораль ...
Е-е-м ... Е-е ... Щось не второпаю ...
Ну, нічого, потім згадаю.
- А може, тут і немає ніякої моралі?
- Як це немає? У всьому є своя мораль! Hужно тільки вміти її знайти.
Деякі фламінго кусаються не гірше гірчиці. Звідси мораль: це - птах одного польоту.
- По-моєму, гірчиця ... Мінерал!
- Ти права. Який розум! Kонечно, мінерал!
І величезною вибухової сили - з нього роблять міни.
Звідси мораль: хороша міна при поганій грі - це найголовніше!
- А, згадала! Гірчиця - це овоч.
Як вона любить усюди знаходити мораль!
- Я абсолютно згодна з тобою. Звідси мораль: всякому овочу свій час.
Або, якщо сказати простіше: ніколи не думай, що ти інша, ніж могла б не бути інакше.
Чим, будучи інший, в тих випадках, коли інакше не можна не бути!
- У залі не шуміти!
У залі не шуміти!
"Раніше Аліса ніколи не бувала в суді, хоча й читала про нього в книжках.
Їй було дуже приємно, що все майже тут виявилося їй знайоме.
"Це, напевно, присяжні", - подумала Аліса. "А це суддя. Раз в перуці - значить, суддя".
Герцогиня побачила королеву і затремтіла!
А через мить, вона вирішила взагалі зникнути ".
- Глашатай, оголосили обвинувачення.
- Дама бубни варила бульйон і смажила десять котлет.
Десятка бубни вкрала бульйон, котлети вкрав валет.
- Обміркуйте своє рішення.
- Ні-ні, ще рано. Треба, щоб все було за правилами ...
"Кролик злякався власної хоробрості: чи жарт - сказати" ні "самій королеві!"
- Перший свідок.
- Перепрошую, Ваша Величність! Я ... я людина маленька!
- Давай, давай свідчення, що не нервуй. А то я велю тебе страчувати на місці.
- Не встиг я налити чаю ... - Ближче до справи.
- Я - людина маленька!
Я все думаю про минулі дні!
Днях ...
- Дурний, як пень! Може бути, його краще викорчувати, а?
Ну, це гра слів!
- Свідок березневий заєць.
Свідок березневий заєць!
- H-н-нічого я не казав!
- Він все заперечує, а?
- І н-н-нічого я не думав!
- Ну, придушите ж його!
"Аліса читала іноді в газетах:" Спроби до опору були придушені ".
Тепер вона бачила, як це робиться.
У цю мить Аліса відчула себе дивно: oна зрозуміла, що знову росте!
Аліса вирішила сидіти в залі суду доти, поки для неї вистачить місця ".
- Свідок Аліса!
- Тут!
Ой!
Ой! Oй, вибачте, будь ласка!
- Що ти знаєш про цю справу?
- Нічого.
- Як, зовсім нічого?
- Зовсім нічого.
- Але це дуже важливо!
- Ваша Величність хоче, звичайно, мовити "не важливо" ...
- Ну так, саме це я і хотіла сказати.
Ну, не важливо, звичайно, не важливо!
- Важливо, не важливо, не важливо, важливо ...
- З дозволу Вашої Величності, тут є ще докази ...
Тільки що був знайдений один документ.
- А що в ньому?
- Я його ще не читав, але, по-моєму, це лист від обвинуваченого комусь ...
- А кому воно адресоване?
- Нікому - на конверті нічого не написано.
- Почерк обвинуваченого?
- Ні! І це всього підозріло!
- Значить, Bалет підробляв почерк.
- З дозволу Вашої Величності, я цього листа не писав.
Там немає мого підпису.
- Тим гірше! Значить, ти щось худе задумав. А не те підписався б сам, як усі чесні люди!
Вина доведена!
- Нічого подібного! Ви навіть не прочитали, що там написано!
- Ну, читай.
"Вона, звичайно, гаряча - не сперечаюся зі мною марно.
Та, бач, рубати з плеча - не так вже і безпечно! "
- Рубати з плеча?
Та хіба я коли-небудь рубала з плеча ?!
(хором): - Ніколи!
- Я рубала голови з плечей, а не з плеча.
Це каламбур!
- Нехай присяжні вирішать - винен він чи ні.
- Ні! Нехай виносять вирок! А винен він чи ні - ми розберемося потім!
- Яка нісенітниця!
- Mолчать!
- І не подумаю!
- Відрубайте їй голову!
- Кому ви страшні?
Ви адже всього-навсього колода карт!
"Який мені дивний сон приснився! - Подумала Аліса і побігла додому, щоб не запізнитися до чаю.
Коли-небудь вона виросте.
І, зберігши просте і любляче дитяче серце, повідає іншим дітям про Країні Чудес.
І згадає своє дитинство і щасливі літні дні ".
ПІСНЯ: В які ігри цілий день грає королева?
Їй голови рубати не лінь направо і наліво.
Страчувати своїх покірних слуг вона завжди готова.
Але що рубати, коли навколо Тож усе безголових!
А я їй сміливо кажу: "Вас не боюся аніскільки!"
Адже здогадалася я, що сплю, а ви - мій сон, і тільки!